(untitled) (Tidsskrift for Praktisk Teologi, 2020)
Artikkelen retter oppmerksomheten mot bispevisitasen som kirkelig tilsyns- og strategiverktøy.Visitasreglementet for Den norske kirke er fra 1987, og trenger derfor en oppdatering, bl. a. fordiden ikke er samstemt med kirkeloven av 1996, nye tjenesteordninger og KRL-faget. – «Visitas eret institusjonalisert, kirkerettslig fastsatt besøk ved noen betrodde embetsinnehavere, eller sted-fortredere, med sikte på å føre tilsyn med en enkeltmenighet, et videre kirkelig område eller enkirkelig institusjon innenfor det tilkjente ansvarsområde». Artikkelen tar utgangspunkt i at flerekirker opplever at visitasen er under press fra andre arbeidsformer i kirken. Visitasen fortrinn erat den nærmer seg menighetslivet ut fra et helhetlig perspektiv, men dens begrunnelse oggjennomføring trenger jevnlig ny refleksjon. Artikkelen henter opp momenter fra bibelteologi,kirkehistorie og kirkerett, og bestemmer visitasen som paraklese. Noen spesielle utfordringer forvisitasarbeidet tematiseres til slutt.