(untitled) (Tidsskrift for Praktisk Teologi, 2020)
Den svenske vekkelsespredikanten og oppbyggelsesforfatteren C. O. Rosenius (1816–1868) fikk ensterk innflytelse i Norge, ikke minst innen lekmannsbevegelsen. En typisk representant for norskerosenianere på 1900-tallet var forkynneren og misjonæren Gudmund Vinskei (1920–1986).Vinskei hadde hovedansvaret for brevspalten Mitt spørsmåli ungdomsmagasinet Ungdom og Tiden iperioden 1972–1985. I denne artikkelen analyseres og drøftes Vinskeis omfattende brevsjelesorgmed særlig henblikk på det som gjennom teologihistorien er kalt ”saliggjørelsens orden”. Hans tilrettelegging avspeiler en reservasjon overfor en pietistisk og sterkt skjemaorientert tilretteleggelseav det å bli en kristen. En tilsvarende skepsis merkes overfor en forkynnelse og sjelesorg sommaner ungdom til ”å bestemme seg” for å bli kristen. Hovedfokus var å hjelpe unge brevskrivere og lesere av bladet til et frigjort kristenliv. Tross skepsis til ”oppskrifter” kom det likevel tydelig til uttrykk en saliggjørelsens orden i Vinskeis brevsvar. I likhet med Rosenius forutsatte han en erfaring av å se seg fortapt og finne hvile i det Kristus har gjort for oss. Dypest sett er dette etÅndens verk ved lov og evangelium. Dåpen spiller i dennesammenhengen ikke noen vesentlig rollehos Vinskei. Derimot preges sjelesorgen av en livsstilspietisme der bruddet med verden blir en nødvendig bestanddel i et frigjort kristenliv. Både innkomne brev og Vinskeis brevsvar hadde i sværtliten grad fokus på den enkeltes verdi på skapelsens plan. Hovedspørsmålet gjaldt spørsmålet om åbli frelst og om frelsesvisshet.