(untitled) (Tidsskrift for Praktisk Teologi, 2020)
Artikkelen markerer opptakten til den ”klassiske” norske ”helvetesdebatten” for 60 år siden. Tiltross for at debatten den gang på mange måter må karakteriseres som ufruktbar og ulykkelig, bør vi kunne lære noe vesentlig av den. Antroposentriske helvetesforestillinger, monistiske gudsbilderog optimistiske menneskesyn gjorde seg gjeldende allerede på 1950-tallet, men er i følge nyere religionssosiologiske data ikke desto mindre fremtredende i dag. Etter artikkelforfatterens opp -fatning bør slike forestillinger, gudsbilder og menneskesyn vike plassen for en gåtefull dualismemellom Guds kjærlighet og Guds vrede, lov og evangelium, frelse og fortapelse. Det er en dualismesom ikke går opp i noen rasjonell formel, men som (dogmatisk) respekterer og (homiletisk) for -midler kristentroens paradoksale egenart og den asymmetriske relasjonen mellom Gud og men -nesket.